Nacházíte se na starých webových stránkách. Teplické muzeum má nové webové stránky. ODKAZ ZDE
Nacházíte se na starých webových stránkách. Teplické muzeum má nové webové stránky. ODKAZ ZDE
Severní průčelí východního křídla zámku. Vlevo pozůstatky budovy románského kláštera před rekonstrukcí v roce 2006
Novodobá nástavba nad románskou kryptou a vyznačená část půdorysu klášterního kostela
Kolostujovy věžičky, vlevo barokní voliéra, vpravo vstup na panskou oratoř děkanského kostela
Novobarokní balkón přistavěný v 90. letech 19. století k renesanční budově
Východní křídlo zámku, původně součást románské stavby kláštera, v níž byla kapitulní síň a společná ložnice, před rekonstrukcí v roce 2006
Plocha nádvoří byla obydlena již v době hradištní, avšak stopy po osídlení překryla stavba románského kostela sv. Jana Křtitele dokončená kolem roku 1200. Kostel patřil ke klášteru benediktinek, založenému královnou Juditou asi v 60. letech 12. století. Mateřským domem nového konventu byl klášter benediktinek na pražském Hradě u sv. Jiří. Úzké vztahy mezi oběma kláštery prokazují také pozůstatky basiliky odkryté na vnitřním nádvoří zámku archeologickým výzkumem v letech 1954-57. Byla to trojlodní basilika se třemi apsidami a dvěma věžemi, jejíž půdorys je dnes kamennými prvky vyznačen na nádvoří. V kryptě se dochovaly románské sloupy a další části původní architektury. V hrobu v kapli na severní straně basiliky se nacházely kosti ženy, které antropolog Emanuel Vlček určil jako pozůstatky zakladatelky kláštera královny Judity. Ke kostelu ve středověku přiléhaly laikům uzavřené části kláštera, z nichž zůstaly zbytky románského a gotického zdiva ve východní, jižní a západní budově starého zámku, obklopujících toto nádvoří. Východní, dnes opravovená budova, pochází z počátku 13. století. Bývala v ní kapitulní síň a dormitář (společná ložnice řeholnic). Uvedené stavby uzavíraly rajský dvůr se studnou.
Klášter poškozený v neklidných dobách husitských válek řeholnice ve 30. letech 15. století opustily. Ve 2. polovině 15. století z klášterních budov vznikalo sídlo královny Johany, manželky Jiřího z Poděbrad, ale za dalších rychle se střídajících majitelů teplického panství se zřejmě prováděly jen nutné opravy. Až v době Volfa z Vřesovic (1543-69) byly odstraněny narušené zdi klášterního kostela a na jeho místě vznikla později zahrada, začal se stavět zámecký kostel a hlavní budova zámku. Dokončení této budovy a markantní proměna budov na nádvoří v duchu renesance proběhla za Vchynských, kteří drželi Teplice v letech 1585-1634. Přestavěné budovy kláštera se nazývaly starý zámek. V době sporů s měšťany o právo várečné Radslav Vchynský v 80. letech 16. století přeměnil východní křídlo na pivovar, který zde fungoval do roku 1696. Kolem roku 1600 vznikl renesanční altán lidově zvaný Kolostujovy věžičky podle vladyky z pověsti o objevení teplých pramenů a vedle něho terasovité Ptačí schody, které spojovaly „menší zahradu“ u zámku s „dolní,“ v níž se též chovali bažanti a jiní ptáci. V přízemí budovy navazující na hlavní trakt byla zřízena grotta (umělá jeskyně). Pozdně renesanční kamenná dekorace s figurami zvířat na průčelí je připisována nizozemským řemeslníkům.
Barokní fáze přestavby zámku probíhající za Clary-Aldringenů se na tomto prostoru projevila úpravou zahrady a schodiště vedoucího do dolní zahrady, s níž souvisela výstavba voliéry, přisuzovaná panskému staviteli Christianu Laglerovi.
Zámecký kostel byl upraven na přelomu 18. a 19. století ve stylu romantizující gotiky a stal se první architekturou v českých zemích pojednanou v tomto duchu. Podobně byly provedeny fasády na parkovním průčelí východní a jižní budovy. Na jižním křídle byly vylomeny nové arkády a východní budova, užívaná po zrušení pivovaru jako sýpka, byla přeměna na kanceláře a byty. V letech 1806-08 byl postaven domek pro zahradníka (dnes objekt zv. Šárka).
Po roce 1890 přibyl novobarokní balkón na renesanční budově, nová balustráda na severním okraji nádvoří a proběhly několikeré zahradnické úpravy volného prostranství.
Nynější stav plochy nádvoří je výsledkem několika etap úprav probíhajících od skončení odkryvů basiliky v roce 1957 až do roku 1991. V roce 2006 začala rekonstrukce východního křídla, s níž byl spojen archeologický průzkum, jehož výsladk si můžete prohlédnout v expozici Po stopách zaniklého kláštera v Teplicích.
Mgr. Jitka Budinská
Regionální muzeum v Teplicích
Příspěvková organizace Ústeckého kraje specializující se na archeologii, historii a přírodu severozápadních Čech. Značnou pozornost věnuje dokumentaci sklářství, keramiky, cínařství a lázeňství a správě vzácných knižních sbírek.
|
Upozorňujeme návštěvníky, že prostory teplického muzea jsou monitorovány kamerovým systémem a veškeré akce digitálně dokumentovány.