Nacházíte se na starých webových stránkách. Teplické muzeum má nové webové stránky. ODKAZ ZDE
Nacházíte se na starých webových stránkách. Teplické muzeum má nové webové stránky. ODKAZ ZDE
Muzeum Teplice Archiv
Exponáty měsíce
Exponáty měsíce 2014 → „Exponát měsíce dubna“
Co bylo dříve, vejce nebo slepice?
Na tradiční filosofickou otázku, co bylo dříve, zda-li vejce nebo slepice odpověď asi nenalezneme, ale jaký má význam vajíčko v lidové kultuře, jakou magickou sílu mu lidé přisuzovali, na to Vám odpoví exponát měsíce dubna, který je věnován velikonočním vajíčkům a způsobu jejich zdobení.
VAJÍČKA A VELIKONOČNÍ KRASLICE
Možnou variantu odpovědi na tuto otázku můžeme nalézt v Bibli, konkrétně ve Starém zákoně. Tam se píše, že Bůh stvořil svět za šest dní a sedmý den odpočíval. Dále ze Starého zákona vyplývá, že stvořil všechny živé tvory včetně člověka vždy v páru. Dle tohoto předpokladu lze tedy usuzovat, že první byla slepice a kohout.
Magický význam vajec sahá daleko před křesťanskou éru. Vejce obsahuje zárodek života, proto bylo již od pradávna symbolem plodnosti a nového života. V předkřesťanské době bylo vejce využíváno jako prostředek magie a jako obětní dar zemřelým. Nejstarší zdobená vejce (husí), z doby kolem roku 320 n. l., byla nalezena v sarkofágu hrobky ve Wormsu nad Rýnem. Pomalováním skořápky různými symboly a runami se měl magický účinek znásobit. Vajíčka měla pro Slovany význam konzumní i kultovní. Zhotovovaly se dokonce napodobeniny vajec z hlazeného kamence.
Zvyk darovat různobarevná velikonoční vejce se zřejmě rozšířil u egyptských křesťanů – Koptů v 10. století. V našich zemích jsou barevné skořápky vajec z počátku 11. století doloženy archeologickými nálezy na jižní Moravě. Ve 14. století se slovo kraslice objevuje v nejstarších českých slovnících a v Postille pražských studentů Konráda Waldhausera z roku 1369. Také Tomáš ze Štítného jmenuje na prvním místě mezi jarními svěcenými pokrmy „vajce“.
Období zvýšené konzumace vajec v době velikonoční souvisí zřejmě s postem, který Velikonocům předcházel a při kterém se vejce jíst nesměla. Z období středověku jsou známy recepty z vajec v podobě různých nádivek, které se připravovaly ze syrových nebo vařených vajec, s masem nebo bez masa, také se do nich přidávaly bylinky a koření.
Zdobení vajec
Z historických pramenů vyplývá, že vajíčka se nejprve barvila v přírodních barvivech a také mohla být malovaná jednoduchými vzory. Brzy se ujalo zdobení včelím voskem neboli vosková batika. Nejrozšířenějšími zdobnými technikami jsou batikování, vyškrabování a plastický dekor.
Základním výtvarným prvkem výzdoby kraslic je barva a kresba. Škála přírodních rostlinných barviv byla velká např. z kůry stromů, květů, trávy, osení, cibulových slupek. Nejčastějšími motivy jsou geometrické a rostlinné ornamenty. S lidskými a zvířecími figurami se setkáváme hlavně na kraslicích valašských a z Českomoravské vrchoviny. Z barev se nejvíce používala červená, připravovala se z červené řepy nebo ze slupek cibule a octa. V lidové symbolice vyjadřuje lásku, krev a zářící slunce, které zvítězilo nad dlouhou zimou. Podobný význam měly i barvy žlutá a zelená. Žlutá se připravovala z kůry plané jabloně, z květů dřínu nebo z šafránu. Zelená barva se získala z odvaru z kopřiv i z petrželové natě. Černá barva se získávala vařením kůry z černé olše se skalicí.
Význam figurální výzdoby kraslic
Pavouček na vajíčku znamenal štěstí, panenka, kohoutek nebo různí ptáčkové symbolizovali radost, čilost a zdraví. Svůj význam měly také květinové motivy, jimž vévodil čtyřlístek – symbol štěstí, vlnovka představovala vodu, po níž připlouvá štěstí a dalším symbolem štěstí byly také šipky směřující do středu vzoru.
Vajíčka se nejprve darovala vařená, barevná. Později se začala zdobit i vyfouknutá vejce. V každém kraji se jim říkalo jinak, někde pouchy, jinde vejdumky. Tradice malování se nikde na světě nerozšířila právě tak, jako na území Čech a Slovenska.
Zvyk koledování na Velikonoční pondělí
Koledovat chodí chlapci s pomlázkou, kterou mají ozdobenou barevnými stuhami. Po vyšvihání děvčat tzv. pomlazení dostávají barevná, malovaná vajíčka. Zajímavé je, že někde se pokračovalo v koledování i v dalších dnech velikonočního týdne. Dodnes se mnohde traduje dívčí koleda v podobě odvetného aktu vyšlehávání, které provádí dívky na velikonoční úterý, nebo polévají chlapce studenou vodou ještě během velikonočního pondělí.
Použitá literatura:
Český rok na vsi a ve městě, leden – srpen, Pavel Toufar, Třebíč 2004
Čtvero ročních dob v lidové tradici, Jiřina Langhammerová, Havlíčkův Brod 2008
Jídlo a pití, v pravěku a ve středověku, Magdalena Beranová, Praha 2011
Markéta Kašparová, kurátorka etnografické sbírky
Regionální muzeum v Teplicích
Příspěvková organizace Ústeckého kraje specializující se na archeologii, historii a přírodu severozápadních Čech. Značnou pozornost věnuje dokumentaci sklářství, keramiky, cínařství a lázeňství a správě vzácných knižních sbírek.
|
Upozorňujeme návštěvníky, že prostory teplického muzea jsou monitorovány kamerovým systémem a veškeré akce digitálně dokumentovány.